Contents

СТОРІНКИ |  |

Поблизу джерела живлення міститься танталовий оксидний конденсатор для фільтрації низькочастотних завад. Ємність останнього має принаймні в 10 разів перевищувати ємність інших конденсаторів у колі, разом узятих.

Таке розташування компонентів забезпечує задовільне шунтування до частот 100 мГц і більше. Керамічні конденсатори повинні мати еквівалентну послідовну індуктивність меншу ніж 20 нГ і еквівалентний послідовний опір менший ніж 0,5 Ом. З урахуванням індуктивності виводів танталові (або полікарбонатові) конденсатори повинні мати еквівалентні послідовні індуктивність і опір відповідно менше 30 нГ і менше ніж 1 Ом. Імпеданс феритового кільця при тактовій частоті схеми не повинний перевищувати 10 Ом, а при частотах, що перевищують тактову частоту ІС у 5 разів, імпеданс має перевищувати 50 Ом на робочому струмі. Найкращі результати здобувають, якщо провідник двічі пропускають крізь феритове кільце. Якщо імпеданс одного феритового кільця занадто малий, можна застосовувати послідовно кілька кілець або більш товсте кільце. Якщо схема допускає додатковий спад напруги, замість феритового кільця можна використовувати композиційний резистор опором близько 51 Ом.

У діапазоні частот 30 мГц...1 гГц синхронізаційні тактові сигнали і їхні гармоніки є основною причиною випромінюваних завад. Парні гармоніки можна різко зменшити, якщо використовувати сигнали синхронізації з 50% коефіцієнтом заповнення (якщо тривалість сигналів синхронізації приблизно дорівнює відстані між ними). Слід спробувати зменшити число ІС, керованих кожним тактовим сигналом. Якщо тактові сигнали мають надходити на кілька плат, як буфери бажано використовувати вхідні логічні елементи на тригерах Шмітта, а також обмежити розмах напруги і швидкість наростання (dU/dt) амплітуди основних сигналів синхронізації. Якщо сигнали синхронізації керуються перемикачами поза платою, потрібно уникати безпосереднього керування сигналами синхронізації від цих перемикачів. Замість цього треба приєднати до перемикачів кола, які