Contents

СТОРІНКИ |  |

належать протяжні контури проходження струму, висока паразитна індуктивність між силовими лініями та лініями заземлення. На цьому етапі дістав поширення метод зменшення спільних ділянок проходження струмів елементів по шинах живлення. Цей метод полягає в установленні додаткових перемичок у шинах живлення і заземлення,які зменшують довжину спільних ділянок проходження струмів елементів.

На рис. 12.19 наведено три варіанти з'єднання елементів шиною живлення і заземлення. У першому варіанті (рис. 12.19, а) перемикання елемента, наприклад Е12 (зміна струму споживання схеми), призводить до виникнення паразитного наведення в інших одинадцяти елементах по шині живлення і заземлення. У другому варіанті (рис. 12.19, б) ця завада в гіршому випадку впливає тільки на чотири елементи, а в третьому варіанті (рис. 12.19,в) завада ще більш зменшується за рахунок уведення додаткових перемичок. Рівень завад у платах з такою топологією ліній живлення і ліній заземлення близький до того, що спостерігається в дорогих багатошарових платах.

Шостий етап —монтаж синхронізуючих кіл так, щоб вони розміщувалися поблизу цифрової землі та далі від чутливих схем. Добре зарекомендував себе метод, за якого формується пара кіл із прямого і зворотного проводів сигналу синхронізації. Зворотні проводи сигналів синхронізації потрібно з'єднати з цифровою землею поблизу кожної ІС, яка передає чи сприймає синхронізуючі імпульси. У випадку багатошарових плат розміщувати ці кола слід після розміщення шарів живлення і заземлення. Кола синхронізації мають бути дуже короткими, оскільки синхронізуючі імпульси та їх гармоніки створюють сильне випромінювання. Один контур площею більше ніж 0,001 м2 може створювати електромагнітне поле, що набагато перевищує допустимі межі.