Contents

СТОРІНКИ |  |

За способом синхронізації розрізняють тригери синхронні зі статичним керуванням записом та синхронні з динамічним керуванням записом.

У синхронних тригерах зі статичним керуванням записом тактовий імпульс починає впливати тільки тоді, коли його рівень або зростає до рівня «1», або зменшується до рівня «0» залежно від елементної бази, на якій виконується тригер. Тригери, стан яких змінюється в інтервалі дії рівнів «1» або «0» тактового імпульсу, називають тригерами, що спрацьовують за рівнем, а тригери, стан яких змінюється після закінчення дії рівнів «1» або «0» тактового імпульсу, називають тригерами із внутрішньою затримкою. Інформаційні сигнали впливають на тригер лише протягом дії тактового імпульсу.

У синхронних тригерах з динамічним керуванням записом інформація надходить у момент зміни амплітуди тактового імпульсу у визначеному напрямку, тобто під час наростання спаду або його фронту.

За кількістю інформаційних входів тригери можуть бути з одним входом, двома та з багатьма входами. Найбільш поширенні тригери з одним та двома входами. Слід розрізняти кількість інформаційних входів з кількістю фактичних входів, на які надходять інформаційні сигнали, тому що реально діючий інформаційний вхід у структурі тригера може бути кон’юнкцією, диз'юнкцією або будь-якою функцією кількох логічних змінних, що діють на інформаційних входах, наприклад J= J1J2J3; K=К1К2К3 .

За кількістю тактових входів розрізняють тригери одно-, дво- та багатотактні.

Іноді двотактними вважають двоступінчасті тригери (MS-схеми), однак треба враховувати, що основне призначення останніх – одержання ефекту часової затримки інформаційних сигналів у структурі тригера, якщо такий ефект неможливо реалізувати з використанням фізичних методів, наприклад за допомогою накопичення зарядів.