Contents

СТОРІНКИ |  |

Подальший розвиток технології ПЛМ привело до створення програмувальних логічних інтегральних схем (ПЛІС). Реалізовані ними функції можна багаторазово змінювати, нерідко для цього навіть не потрібно витягати мікросхему з пристрою, в якому вона працює.

Кристал ПЛІС містить значну кількість однотипних логічних елементів. З'єднують елементи в потрібному порядку за допомогою перемикачів на польових транзисторах. А в кожному логічному елементі є перемикачі (мультиплексори), за допомогою яких під час програмування можна змінювати виконувані функції.

Майже всі зовнішні виводи ПЛІС є універсальними. Кожний може бути або входом, або виходом. Деякі виводи мають додаткові функції, наприклад, програмування конфігурації мікросхеми, проте це не виключає їх використання як звичайного входу або виходу.

За внутрішньою структурою і способузапам'ятовування конфігурації ПЛІС можна поділити на два види: FPGA (field programmable gate array -матриця вентилів, програмувальних електричним полем) і CPLD (complex programmable logic device -складна програмувальна логічна матриця).

Мікросхеми FPGA подібно до ОЗП, зберігають задану конфігурацію тільки при ввімкненому живленні і "забувають" її після вимикання. Щораз, вмикаючи живлення, таку ПЛІС необхідно програмувати заново. Програму зазвичай зберігають у встановленому на одній платі з ПЛІС завантажувальному ПЗП, який може бути послідовним 1-розрядним або звичайним 8-розрядним. Спосіб завантаження конфігурації задають логічними рівнями на керуючих входах. Процедура перезапису виконується автоматично, після чого ПЛІС переходить у робочий режим.

В одному ПЗП допускається зберігати інформацію для декількох ПЛІС. Одна з них служить ведучою (master) і, закінчивши власне