Contents

СТОРІНКИ |  |

Матриця до програмування, тобто у вихідному стані, містить однорідний масив провідних перемичок, що з'єднують рядки і стовпці у всіх точках їх перетинань. Перемички встановлюють з ніхрому (у мікросхем серії К556 і ін.), з полікристалічного кремнію (К541), із силіциду платини (К1608) і інших матеріалів. Перемичка в матриці виконує роль ЕП. Наявність перемички кодують логічною «1», якщо підсилювач зчитування є повторювачем, і логічним «0», якщо підсилювач зчитування — інвертор. Отже, мікросхема ППЗП, у вихідному стані перед програмуванням у залежності від характеристики вихідного підсилювача може мати заповнення матриці або логічним «0» або логічною «1».

Програмування мікросхеми, матриця якої у вихідному стані заповнена «0», полягає в перепалюванні перемичок у тих ЕП, де мають зберігатися «1». Якщо матриця у вихідному стані заповнена «1», то перепалюють перемички в ЕП, де мають зберігатися «0».

Робота запрограмованої мікросхеми ППЗП в режимі зчитування нічим не відрізняється від роботи мікросхеми ПЗПМ, розглянутих раніше.

Різновидом ППЗП є програмувальні перепалюванням плавких перемичоклогічні матриці (ПЛМ), виконані за ТТЛШ - технологією, К556РТ1 і К556РТ2, що мають ідентичні характеристики і конструктивні параметри, але відрізняються типом виходу: в першій мікросхемі вихід з відкритим колектором, у другій — на три стани. Ці мікросхеми ПЛМ мають 16 входів А15 ¯ А0 для змінних, над якими ПЛМ виконує запрограмовані операції, вхід CS з нульовим рівнем дозволу, вхід PR дозволузапису, тобто програмування, і вісім виходів. Структура мікросхеми (рис. 10.4 )включає операційну частину з матриці І, матриці АБО, вхідних і вихідних підсилювачів і програмуючу частину з адресними формівниками FA1, FA2 і дешифратори DC PR .