Contents

СТОРІНКИ |  |

Перевагою комбінаційних перетворювачів двійково-десяткового коду на двійковий є малий час перетворення, що зумовлено тільки сумарною затримкою в максимальному числі послідовно ввімкнених перетворювачів кодів. У перетворювачах двійково-десяткового коду на двійковий, виконаний на регістрах зсуву, час перетворення дорівнює 4×mTТ, де m – число тетрад; ТТ – період тактових сигналів. Мінімальне значення ТТ визначається швидкодією елементів пам'яті (ЕП), на яких виконаний регістр зсуву. Швидкодія ЕП такого самого порядку, як швидкодія перетворювача кодів. Недоліком цього перетворювача є відносна складність схеми.

Економічнішу схему перетворювача двійково-десяткового коду на двійковий можна дістати на основі перетворювачів кодів, що мають по п'ять вхідних і вихідних сигналів, які виконують перетворення не одного, а двох двійково-десяткових розрядів на двійкові. Умовне графічне позначення таких перетворювачів кодів зображено на рис. 5.38, а (сигнали з вагами 5 і 10 перетворяться на сигнали з вагами 8 і 16). Такіперетворювачі випускають, наприклад, у вигляді мікросхем в серії 155 – мікросхема К155ПР6 (рис. 5.38, б ). Цю мікросхему виконано як постійний запам'ятовувальнийпристрій (ПЗП) 32х8 біт, що виконує функцію

де X = (x5, x4, х3, x2, x1), Y = (y5, у4, y3, y2, y1).