Contents

СТОРІНКИ |  |

то лічильник буде самостійно виходити з усіх станів, що не використовуються (рис. 7.32 ),у чому можна переконатися, проаналізувавши перехід за викладеною раніше методикою.

Принципову схему лічильника за mod 8, виконану відповідно до функції збудження D1 (7.17), зображено на рис. 7.33 , а часові діаграми, щопояснюють його роботу, — на рис. 7.34 (регістр зсуву, виконаний на мікросхемі К155ИР1). З рис. 7.11 видна простота побудови повного дешифратора (вимагаються тільки ЛЕ І з двома входами).

Виконаємо синтез лічильника за mod 10, кодування внутрішніх станів якого задається періодичною кодовою послідовністю 0000011111.0000011111.

У цьому випадку для одержання десяти різних внутрішніх станів потрібно використати п'ять тригерів; тоді лічильник буде функціонувати відповідно до графа переходів, зображеного на рис. 7.35 (замість кодів внутрішніх станів зазначені відповідні їм десяткові цифри, тобто для одержання кодів внутрішніх станів десяткові числа потрібно перевести в двійкові).

Склавши по графу переходів діаграму Вейча для функції Q1+ (рис. 7.36 ), можна одержати мінімальну форму. Якщо проаналізувати перехід лічильника для станів,що не використовуються, то можна одержати граф переходів, приведений на рис. 7.37 .Залежно від того, в якому з цих станів перебуває лічильник, він може функціонувати як лічильник за mod 10 при кодуванні внутрішніх станів,які не відповідають заданому, або навіть як лічильник за mod 2. Змінивши функцію першого тригера на можна переконатися, що лічильник самостійно вийде з станів які не використовуються.