Contents

СТОРІНКИ |  |

1.1. Система числення. Правила переведення з однієї системи числення в іншу

1.2. Коди з виявленням помилок

1.3. Коди з виправленням помилок

1.4. Двійкова арифметика

1.5. Форми подання чисел

Висновки

Тестування

1.5 Форми подання чисел

В ЕОМ застосовують дві основні форми подання чисел: напівлогарифмічну з плаваючою комою і натуральну з фіксованим положенням коми.

При поданні чисел з фіксованою комою положення коми закріплюють у певному місці відносно розрядів числа і зберігають незмінним для всіх чисел, що зображають у певній розрядній сітці. Звичайно кому фіксують перед першим (старшим) розрядом і в розрядній сітці можна подати тільки числа, які за модулем менші ніж 1. Для кодування знака двійкового числа використовують старший ("знаковий") розряд (0 відповідає знаку «плюс», 1 – знаку «мінус» ).

Під час виконання арифметичних дій над правильними дробами можуть виходити двійкові числа, які за абсолютною величиною більше або дорівнюють 1, що називається переповненням розрядної сітки і старші розряди числа втрачаються. Для виключення можливості переповнення вводять масштаб величини. Числа, які за абсолютною величиною менші ніж 1 молодшого розряду розрядної сітки, також втрачаються і називаються машинним нулем.

Недоліками подання чисел з фіксованою комою є:

– необхідність попереднього розрахунку і введення в машину масштабних коефіцієнтів, що є досить складною роботою (масштабні коефіцієнти призначені для зменшення чисел, що перевищують одиницю або дорівнюють їй);

– відносна точність залежить від значення чисел, що надходять, і є максимальною у діях з максимально можливими числами.

Використання подання чисел з фіксованою комою дає змогу спростити схеми машини, підвищити її швидкодію, але зумовлює певні труднощі для програмування. Тому подання чисел з фіксованою комою використовують як основне тільки в мікроконтролерах.